AVIOERO RANSKALAISEEN TAPAAN
Mikä on Pariisin-matkanne tarkoitus? -Käyn sisareni luona. Hän saa lapsen.
Hänen miehensä on ranskalainen.
Hän on runoilija.
Hyvää päivänjatkoa. -Samoin.
Haluatko noita marjoja?
Artisokkia...
Parsaa...
1800-luvulla hienot naiset eivät koskaan syöneet parsaa.
Etenkään valkoista. Sen katsottiin haittaavan lapsensaantia.
Clévesin ruhtinatar ei olisi syönyt.
Niinkö? Otan silti. Rakastan sitä -
samoin mieheni. Ja olen raskaana.
Se onkin hyvä nesteenpoistoon.
Isä tuli! -Minne sinä menet?
Mitä tämä on? -Olen pahoillani.
Mihin sinä menet? -Olen pahoillani, Roxeanne. Soittelen.
Minä soitan. -Kerro nyt. Älä...
Roxeanne, älä. Ei... -Miksi teet noin?
Charles-Henri!
Sano, mihin sinä menet. -Minä soittelen.
Tuletko takaisin?
Onko tämä vapaa?
Hei, Isabel. -Hei.
Valitan, on kiire. Pitää mennä.
Nähdään myöhemmin.
Näkemiin. Kiitos, neiti.
Etsittekö jotakuta?
Roxy de Persand. Sisareni.
Kuulostatte aivan häneltä.
Minä autan. Kutsun hänet.
Soitan summeria.
Madame de Persand?
Ylhäällä oikealla. -Mihin Charles-Henri meni?
Maalle hoitamaan jotain taulujuttua.
No, mitä pidät? -Ihanat kattopalkit.
Ihan kuin kotona Santa Barbarassa.
Ne ovat koristeita. Nämä ovat aidot.
Hän näyttää paljon paremmalta täällä.
Isä maalasi tuon. -Niinkö?
Ja tuon myös.
Ja tämänkin.
Ja nuo koirat.
Ai. Menikö hän maalle myymään vai maalaamaan taulua?
En ole varma.
Sano jotain.
Mikä sinun on? Pikkuiseni...
Tämä on hankala kohta...
Neiti Page, minne te menette?
Tässä se on. Entinen palvelijanhuone.
Nyt tällainen tila on kullan arvoinen. Ja loistopaikka tehdä töitä.
Katso näköalaa. -Oranssissa laukussa on sinulle lahja.
Tässäkö?
Toivottavasti huone ei ole liian ahdas.
Onpa kaunis. -Pidätkö?
Anna kun autan.
Kiitos.
Luulen...
..että Charles-Henri jätti minut. -Mitä?
Tapahtuiko jotain? Onko hänellä suhde?
En tiedä, mitä tämä on. En edes tiedä, missä hän on.
Mitä sanon perheelle sunnuntailounaalla?
Sanot saman mitä minulle.
Että hän on maalla. -He ovat maalla.
Seuraavana Gisors.
Jos kertoisin ranskalaisystävilleni, he sanoisivat "tietenkin".
Ranskalaiset sanovat kaikkeen niin. Niin kuin kaikki olisi täysin normaalia.
C'est normal. Mais bien sûr.
En ikinä sano "no tietenkin".
Lankoni Antoine. -Aika söpö.
Onko? No, hän on naimisissa.
Mitä se tarkoittaakin nykyään.
Nähtiin palava auto! -Niinkö? Sehän oli vaarallista!
Ihastuttava Isabel!
Tervetuloa. -Kiitos.
Entä Charles-Henri? -Lähti maalle jonkun taulujutun takia.
Tietenkin.
Tulkaa sisään.
Isabel Edgar-veljeni -
"Paloun", viereen. Hän huolehtii sinusta.
Poikani Antoine toiselle puolelle.
Charlotte tähän, ja Roxeanne-kulta minun viereeni.
Olipa ilo saada tänne kaksi suloista amerikkalaistyttöä.
Oletko runoilija kuten sisaresi? -En. Roxy on meistä se fiksumpi.
Peri isänsä aivot. Olen vain sisarpuoli.
Niinkö? lhan kuin Tuhkimo siis.
Minne maalle? -Tapaamaan jotain ostajaa.
Tietenkin.
Rauhoittukaa, lapset.
Lammas on Mont St. Micheliltä. -Olen käynyt siellä!
Mitä pidät siitä senaattoristanne?
Joka piti päiväkirjaa seksisuhteistaan.
Anteeksi?
Ehkä et ole seurannut tapausta yhtä innokkaasti kuin me.
Tiedämme kaiken hänen sihteereistään, jotka olivat hänelle niin auliita.
Mies kutsuu heitä tyyliin "S-1".
"S" niin kuin seksi. -S-2, S-3...
S-4, S-5, S-6. -Gennie, riittää.
Kun hän pyysi S-1:ä tai S-4:ää kertomaan -
viehätysvoimansa salaisuuden, tämä sanoi, että hiukset.
Ilmeisesti mies föönaa ne ilman geeliä, niin että ne ovat aina sopivan...
Pöyhkeät.
Miksi? Miksi pettäminen on muka maailman hauskin asia?
Ei se aina niin koomista ole. -Ei niin.
Moni asia tässä maailmassa on traaginen pikemmin kuin koominen.
Kuten senaattorien himo somiin tyttöihin.
Voin hoitaa Gennietä aina, kun tahdot. Ihan totta. Suukkoja.
Tekisitkö palveluksen? -Missä sinä olet? Kerro.
Unohdin piilolasini. Tuletko La Floreen?
Miksi? Mikset voi tulla tänne?
Genniekin kaipaa. Mitä sanon hänelle?
Sano...että ajattelen häntä koko ajan.
Entä minä? -Mitä sanoit?
Ajatteletko minua?
Toki. Ajattelen meitä kaikkia. -Entä...
Rakastako minua yhä?
Et halua tuoda niitä. Selvä. -Älä lopeta.
Minä tulen!
Menen ulos.
Charles-Henri haluaa tavata. -Tulen mukaan.
Ei sinun tarvitse. -Minä haluan.
En voi tajuta, että suostuin tähän. Miksi annan hänen kävellä ylitseni?
Kuulitko tuon? -En.
Mitä hän sanoi? -Et halua tietää.
..musta liivi. Se pukee sinua.
Kutsuitko meidät lasilliselle?
Mitä se lakritsanmakuinen oli? -Ricard.
Roxy! Olen yrittänyt tavoittaa sinua.
Madame Pace! Mukava nähdä.
Minne hän nyt? Sanoinko minä jotain? -Hän menee maalle.
No niin, otetaanpa drinkit.
Iltaa. -Iltaa. J&B, kiitos.
Entä sinulle? -Ricard.
Mitä saat juoda? Olet... 3. kuulla?
Portviini. -J&B, Ricard ja portviini.
Olen Isabel. -Voi, anteeksi.
Sisareni, Isabel. -Hauska tavata.
Roxy. Tarvitsen kipeästi apuasi.
Tulsan yliopisto, oma opinahjoni osti paperini, ja ne ovat yhtä sotkua.
Ajattelin, että voisitkohan, tulit ensimmäisenä mieleeni -
auttaa panemaan ne järjestykseen.
Nyt ei ole sopiva hetki.
Isabel etsii töitä. Et voi vahtia ikuisesti meitä kahta.
Hän on käynyt vaikka mitä kursseja. Taidehistoriaa, elokuvaa. Mitä muuta?
Vertailevaa kirjallisuutta, psykoanalyysia?
Hyvä, olet siis luku- ja kirjoitustaitoinen. Sehän käy.
Osaatko tehdä Ricardin? -Enpä.
Lisätään tilkka vettä.
Vähän jäitä ja sekoitetaan.
Kädet ylhäällä!
Ja kumarrus...
Oliko kivaa? -Oli.
Anteeksi, oletteko Gennien lapsenvahti?
Tätini. -Anteeksi. Gennien äidille.
Viime kuun lasku. Hän taisi unohtaa.
Kertokaa, että Gennie on hyvin lahjakas ja eloisa.
On ilo opettaa häntä.
Muista piruettisi! Harjoitusta!
Näkemiin. Tulkaahan, tytöt!
Roxyn elämä meni väärille urille, ja sinun voi käydä samoin.
Onko Roxylla rahaa? -Onko Roxylla rahaa?
En tiedä, hän ei puhu siitä. Eikä muustakaan. Kuin kieltäisi kaiken.
Tiesin tämän jo heidän hääpäivänään. -Rogerilla on asiaa.
Kuule, Is. Katso, ettei Roxy anna Charles-Henrin viedä Pyhää Ursulaa.
Ettei vain luule, että maalaus on hänen.
Ursula on täällä. Katson häntä. -Odotas.
Olette rakkaita molemmat. Soitellaan.
No, mitä hän sanoi?
Roxy on alamaissa. -Siitä taulusta?
Se kuuluu myös meille. Hän ei olisi saanut viedä sitä.
Muistatteko sen Getty-museon naisen? Taulu voi olla de La Tourin oppilaan työ.
Ehkä osin hänen itsensä tekemä. Juuri nyt hyvin suosittu. Emme tienneet.
Jos se kelpaa lainaksi, se on haettava.
Olisi hienoa saada taulunsa museoon.
"Professori ja rouva Chester Walkerin yksityiskokoelmasta."
Te ette pysty keskittymään olennaiseen.
Aivan. Tytöt ovat matkojen päässä eivätkä luonamme. Se on olennaista.
Kulta? -Mitä?
Kiitos. -Ei kestä.
Charles-Henrin äiti on ollut herttainen.
Soittaa vähän väliä ja vie lounaalle.
Roxyn mielestä Suzanne vain esittää eikä katso, että poikansa tekee väärin.
Ranskalaisäidit ovat hulluna poikiinsa. Ranskalaisnaiset ovat ihmeellisiä.
Heidän elämästään voisi tehdä kirjan.
Niistä tavoista, seremonioista. Huivit ovat jo luku sinänsä.
Solmittuna eteen, toinen pää alhaalla, toinen heitettynä olan yli.
Tai kaksinkertaisena päät sisään kätkettynä.
Tai hartioilla takin päällä shaalin tapaan.
Tai solmu takana. Châle, foulard, écharpe...
Miten paljon sanojakin huiville on. Kielessä, jonka sanasto on niin niukka.
Aiotko jäädä? -Pariisiin?
Ehkä.
Jos kaikki järjestyy. Haluaisin jäädä. Mikä ettei.
Minä lähden kotiin, kun tämä on tehty.
Ostin talon Mainen rannikolta. Näen siitä unta joka ikinen yö.
Paljaat kalliot, kylmä meri.
Yves. Tässä on Isabel. Roxyn sisar. Tässä on Yves.
Hauska tavata. -Yves maalaa vierashuonetta. Loistomies.
Ja vie Flaubertia ulos. Vai mitä, kulta? Eikä Flaubert ole hänestä pelkkä chien.
Et sinä olekaan pelkkä chien. Ystävystykää. Näytä hänelle aito Pariisi.
Odota...
Amerikan halutaan hallitsevan meitä.
Meidän halutaan katsovan piirrettyjä, ja Aku Ankkaa on joka paikassa.
Ja meidän pitäisi juoda cokista.
En katso piirrettyjä enkä lue sarjiksia. Miten sinä sitten? Taidat pitää niistä.
Olet tullut niille immuuniksi.
Täällä ne leviävät kaikkialle kuin tuhkarokko Amazonilla.
Miten sarjakuva voisi olla jokin uhka?
Ei se minulle olekaan.
Edgar-setä!
Sukulaisemme. Hän on tv:ssä. -Nainen on rakastunut häneen.
Hyppää kohta miehen syliin.
Onhan hänessä vetovoimaa. -Onko?
No, uskotaan. Mutta vanha hän on.
Eikä ole, vain 55. -Mistä tiedät?
Niinkö hän itse sanoi?
Haluan katsoa. En ole tuntenut ketään -
joka puhuu tv:ssä maailman tapahtumista.
Otitteko asian henkilökohtaisesti? -Olen iloinen, että kysyitte...
Et ymmärrä sanaakaan.
Mistä hän puhuu? -Abortista. Hän vastustaa sitä.
Vastustaa aborttia? -Perustuen johonkin fasistifilosofiaan.
Mitä paskaa. -Haluan katsoa!
Isabel, tänne se.
Isabel! Lopeta!
Ai sokeria...kiitos.
Originellia. Eräs serkkumme käyttää hienoa sokeria palasokerin sijaan.
On muillekin naisille käynyt noin.
He sanoisivat: "Jatka vain elämääsi."
Ehkä se on poika.
Niin, poika. -Poika ja perillinen.
Uskomatonta. Olen Balzacin romaanissa.
En tiedä, haluanko lasta rikkinäiseen kotiin.
Näin isossa asiassa ei pidä hätiköidä.
Haen lisää kuumaa vettä.
Harkitse tarkoin, Roxeanne.
Hän ei ole oma itsensä.
Onko se ihme? -Tämä on hyvin, hyvin ikävää.
Valitettavaa.
Hienoa, että tulit hänen seurakseen. Olet löytänyt töitäkin.
Amerikkalaiskirjailija Olivia Pacelta. -Täytyy lukea häneltä jotain.
Kuka hän oli?
Saksalainen? Flaami?
Pyhä Ursula oli kaikkien nuorten tyttöjen suojelija.
Montako neitsyttä kuoli hänen mukanaan?
11 000. -Se on paljon.
Mutta legenda on kiehtova.
Mitä sinä teet? -Etkö kuullut?
"Hienoa sokeria. Originellia."
Eli outoa. Eli miksei ole palasokeria kuten kunnon ranskattarella?
Syytä on hänessäkin. Hemmotteli molemmat poikansa piloille.
Et kertonut, ettet ehkä synnytä lasta. -Totta kai synnytän.
Halusin vain vähän ravistella häntä.
Mieheni ei enää asu kotona. -Olette viaton osapuoli. Nostakaa kanne.
En halua. Mieheni tämän keksi.
Hänellä tulisi olla kanteeseen perusteet.
Väkivaltaisuus, julmuus, aviorikos... -Ei hän niihin voisi vedota.
Ei tietenkään. Syy on yksin minun.
Loukatun osapuolen on vaadittava eroa. -Sanoin jo, etten halua eroa.
Vastustan sitä ehdottomasti.
On myös omaisuudenjakokysymys.
Valitettavasti teillä on järjestely, joka mutkistaa sitä.
Teillä on oikeus puoleen vaimonne omaisuudesta, ja hänellä teidän.
En halua asunnosta mitään. Ehkä jotain suvulle kuuluvaa.
Äitini ja veljeni päättäkööt, mitä.
Lapset ovat sukuasi. Ei heille jäävä tavara poistu suvusta.
Tarkoitin USA:han lähteviä. -En lähde USA:han, pysyn täällä.
Entä uudelleenavioituminen?
Kunhan ero on myönnetty, olette vapaa menemään naimisiin.
Vaimonne ei ennen lapsen syntymää.
Kaliforniassa voisin avioitua heti!
Onko täällä eri laki naisille ja miehille?
Ilmiselvistä syistä. -Ei minusta.
Minulle riittää. Minä en pyytänyt eroa. En halua eroa!
Enkä halua nähdä sinua, puhua sinulle tai istua samassa huoneessa enää ikinä.
Kusipää!
Laatiessani näyttelykatalogia -
löysin maininnan teoksesta tohtori William Walkerin jäämistössä.
Isämme sedän. -Aivan.
Hän osti sen 1930-luvulla pariisilaiskauppiaalta -
ja omisti sen kuolemaansa v. 1979 asti.
Sitten se siirtyi santabarbaralaisen tohtori Walkerin -
isänne, omistukseen. Jäljitin teoksen asiakirjoista.
Sanoitteko sen vakuutusarvoksi 40 000 dollaria?
Vähintään.
Ja kaikki nämä vuodet se on ollut meillä Santa Barbarassa.
Uskomatonta! -Me Gettyllä ihmettelemme -
ettei kukaan täällä havainnut sen muistuttavan La Touria.
Ranskalaiset aina omivat kaiken hyvän.
Kuin mieheni asianajajineen.
Nyt he puhuvat omaisuudenjaosta.
Anteeksi...
Olen museon intendenttinä varovainen -
mutta nyt minusta tuntuu, että tämä voi olla itsensä de La Tourin työ.
Moni yksityiskohta puhuu sen puolesta.
Kuten hänen palettinsa, hänen värinsä.
Ja miten kynttilänvalo näkyy hihan läpi.
Näetkö, Roxy? Näetkö valon?
Rakkaat ystävät, kiitos, että tulitte tänne tänään.
Teillä näyttää olevan hauskaa. Mutta ette ole täällä sen takia.
Tämä on varainkeruuta. Toistan: c'est une collecte.
Action Alert on nyt toiminut vuoden.
Olemme tehneet loistotyötä piiritettyjen maiden naisten hyväksi.
Nyt he ovat uhreja, pian...kuka tietää.
Sillä maailma on sotaintoilijoiden, asekauppiaiden -
ja vähemmistöfobioiden hallitsema. Kai otitte shekkivihkonne mukaan?
Tai tyhjentäkää taskunne käteisestä, sillä kotiin pääsee aina metrolla.
Hattuun, kiitos.
Haluan esitellä sinulle avioerojuristin.
Ei... -Hänellä on yhteyksiä Amerikkaan.
En enää kestä niitä puheita myöntymyksistä, kanteista ja muusta.
Maître Bertram, madame de Persand.
Ja sisarensa Isabel. -Hauska tutustua.
Mainitsin hänelle Pyhästä Ursulastasi.
Sitä ei pitäisi lähettää Kaliforniaan. -Saanko antaa neuvon?
Taulun lähettämistä Getty-museoon voi pitää keplotteluna pois Ranskasta.
Se voi vaarantaa eron. Sen voi tulkita vilpillisyydeksi.
Entä jos vien sen laukussani? -Voi tulla syyte ja vankeustuomio.
Ei sitten. -Kokemus se olisi sekin.
Tuskin haluatte kokea Ranskan vankilaa.
Oli hauska tavata.
Millaista vankiloissanne on?
Rennesissä on YSL:n suunnittelemat asut.
Eikä! lhan totta? -Ja omat parturit.
Mistä tiedät? -Käyn katsomassa Kellyä -
amerikkalaisystävääni.
Istuuko huumeista? -Valuuttarikoksesta.
Jos kaipaat kokemuksia, tule Action Alertiin torstaina.
Lähetämme tavaraa pakolaisille, joita seksikäs Edgar-setäsi haluaa pommittaa.
Miten Gennie voi? lkävöin häntä.
Ja hän sinua. Kyselee sinusta koko ajan.
Rakastan häntä. Ja Roxya myös.
Olen neuvoton, Isabel. Teen väärin, mutten voi muutakaan.
Roxyn pitäisi ymmärtää se.
Hän on runoilija, taiteilija, jolla riittää mielikuvitusta.
Kuulostaa väärän romanttiselta, mutta tämä on väistämätöntä.
Olen tavannut elämäni naisen.
Magda Tellman. Hän on venäläinen, naimisissa amerikkalaisen kanssa.
Maalaan paremmin kuin koskaan. Ensi kertaa olen saavuttanut varmuuden.
Tai siis olen varma. Kumpi? -Kumpi vain.
Etkö esittele meitä, chêrí?
Olen Magda. -Isabel Walker.
Roxeanne? Oletko Roxeanne? -Isabel.
Se sisko. -Niin.
Oletko Roxyn ystävä? -Tavallaan. Meillä on jotain yhteistä.
Haluaisin tavata hänet.
Hän ei taida olla kotona.
Olen Magda Tellmanin aviomies. Aviomies.
Välitä tämä viesti sisarellesi.
Sano, etten ikinä anna Magdalle eroa.
En ikinä!
Sisaresi toimikoon sen mukaan.
Mitä...? -Niin minäkin aion.
Se sateenvarjo on hänen! -Minun sateenvarjoni!
Tuo on hiippaillut täällä ennenkin. Näkee heti, mitä ovat miehiään.
"Kiitos teksteistänne, mutta..."
Roxy, hei. Rox.
Runosi ovat kauniita. Ja sinä myös.
Niin, niin. Kauniita.
Ei Gennien kanssa ollut tällaista.
Olinkin rakastunut ja menossa naimisiin.
Hitot Charles-Henristä.
Mene hankkimaan itsellesi poikaystävä.
Viidennellä kuulla? Hulluko olet? -Se on ohimenevää.
Sinun pitäisi lähteä pois täältä. Me kaikki haluamme sinut kotiin.
Kuuntelemaan niitä taivasteluja? Ei. Sitä paitsi lapseni kuuluvat tänne -
ja kuulun heidän luokseen. -Palou!
Ennen kuin vastaan, tahdon kiittää Mireille Dumas'ta kutsusta tänne.
Näinä levottomina aikoina on tärkeää...
Mitä hän sanoo? -Lietsoo sotaa.
Aina löytyy hyvä syy lähettää pommikoneet ikäviin paikkoihin.
Anteeksi, kulta. -Ei se mitään.
Onko hänellä vaimo? -Edgarilla? On. Amélie-täti.
Miksei häntä näy koskaan? -Hän on maalla hevostensa parissa.
Pysyvät erillään. Ja se kuulemma toimii.
Pidän hänestä. Äitikin pitäisi.
Onko lapsia? -Kaksoset.
Kaksi poikaa. Toinen Sorbonnessa ja toinen Harvardissa.
Siellä Edgarkin opiskeli. Tule.
Pidä hauskaa. -Älä unohda hattuasi.
Nähdään.
Aina kun jokin tapahtuma vahvistaa teoriamme, ette huomioi sitä.
Puhutte ideologiselta pohjalta.
Kansan kärsimys unohtuu kaikilta.
Herra Rabourdin on eri mieltä...
Hei. Haloo? Edgar? Monsieur Cosset, Isabel täällä.
Se toinen amerikkalainen. -Näin teidät tv:ssä.
Piditte hienosti pintanne.
Jonkun oli jo aika avata suunsa.
Ihmeellistä, että ymmärsitte kaiken.
Roxy auttoi vähän. -Tavataan, niin voitte hioa taitojanne.
Onko lounassuunnitelmia torstaiksi? -Ei.
Tiedättekö Pompidou-keskuksen? Yhdeltä. Kattotasanne, Cafê Georges.
Bonjour, madame. -Herra Cosset.
Vieraani saapui. -Näemme Strasbourgissa.
Kaunis nainen. Ai niin... -Myöhemmin.
Hän taisi olla hieman kade.
Sano "bonjour, Edgar", ei vain "bonjour".
Kaunis kampaus. -Kiitos.
Onko tuo Notre Dame? -Ei, Sainte-Marie.
Notre Dame on tuolla. Sitä puhdistetaan taas.
Valtavan iso!
Salade de crabe on talon erikoisuus. Tilaan sen aina. Mitä sinä otat?
Minulle rôti d'agn...d'agneau.
Lammaspaistia, niinhän?
Vain kunnon lihaa, niinkö? -Ei nyt ihan.
Vain joskus eikä verisenä kermakastikkeessa.
Kunnon pihvinä.
Pidän kampauksestasi. -Niinkö?
Sanoit tulevasi torstaina. -Piti viedä Gennie balettitunnille.
Yves? Kun tapaan jonkun, sanonko "bonjour, monsieur se ja se" -
"bonjour, monsieur" vai "bonjour"? -Olipa älytön kysymys.
Ryhmän kokous on taas tiistaina. Sama aika, sama paikka.
Minä tulen. Tiistai Rue des Écoles 125.
Isabel! Miten on toiminnan laita? Tiistai, Action Alert? Minähän sanoin.
Missä olet? Oletko eksynyt?
Ei kai haitannut, kun vaihdoin päivää? -Ei, en aikonut tehdä mitään erityistä.
No niin...
Nyt päätämme, tuletko rakastajattarekseni.
En enää saa pyydystettyä nuoria naisia millään tekosyillä.
Kuten etsauksilla.
Mitä tarkoitat rakastajattarella?
Ryhdymme rakastavaisiksi ja vietämme aikaa yhdessä kuten nyt.
Ja viihdymme.
Osaat viihdyttää minua ja minä sinua.
Lisäksi minä haluan sinua.
Olet kaunis nuori nainen.
Koska aloitetaan? Tai siis minä aloitan.
Koska vain tahdot. Pian, toivoisin.
Emme voi kertoa perheillemme tästä.
Ei tulisi mieleenikään, kultaseni. Päinvastoin.
Miksi muutit hiuksiasi? -Mitä?
Olet kuin joku Marie Clairen lukija.
Tajuatko lainkaan, mitä tämä maksoi? Leikkaus ja väri?
Onko jotain, mistä pidätte?
Silkkiä.
Viehkeä, seksikäs...miesten mieleen.
Sitä on myös mustana, punaisena ja lilana. Minkä haluaisitte?
En tiedä...
Sininen?
Entä rintaliivit? Kaarituilla vai ilman?
En tiedä.
Sandrine... -Päivää.
Nämä ovat kaarituettomat. Pidättekö?
En tiedä... Molemmat.
Mikä on kokonne? -34.
34 B?
Hetki vain...
Olette Ranskan 85. Käväisen hakemassa.
Meillä on kaikkia kokoja.
Entäpä pikkuhousut?
Pikku tangat? Söpöt, vai mitä?
Mikä koko? -Pieni.
Ja pikku sukkanauhaliivit.
Miksi omaisuutemme pitäisi arvioida? -Oli puhetta siitä omaisuudenjaosta.
En halua väkeä ramppaamaan kotiini, joka oli sinunkin kotisi.
Ja mitä omaisuutta meillä on?
Kirjoituspöytä -
posliineja, isoäitini lautaset...
Ja nahkasohva, sinun taulusi ja Pyhä Ursulani -
joka ei ole minun, vaan vanhempani lainaavat sen Gettylle.
Lähetätkö sen Kaliforniaan? -Tietenkin. Miksi ei?
Luulin, että se on meidän.
Pitää mennä, ovella on joku.
Minä avaan!
Antoine?
Sinulle.
Puhuin Charles-Henrille.
Antoine lähettää jonkun arvioimaan omaisuutemme.
Tännekö? Kamalaa.
Eroa ei ole edes haettu. Onpa hänellä kiire päästä minusta.
Älä päästä heitä sisään.
Mahtoi olla kallis. -Alennusmyynnistä.
Viime vuoden malli. -Se on "Kelly" -
Gracen Kellyn mukaan. Valtavan kallis.
Et kai ostanut sitä itse?
Se oli lahja. Vastapalvelus.
Ei miehiltä saa ottaa kalliita lahjoja.
Palauta se. -Ei hän ottaisi sitä.
Ja miksei saa ottaa kalliita lahjoja?
Joudut tekemään, mitä mies haluaa.
Teen joka tapauksessa.
Se on lahja, ei maksu eikä lahjus.
Kai sinä sitten voit pitää sen.
Odota, odota...
Kuuluisa V-aukko. Kuten me sanomme, mettre en valeur.
Tarkoittaa korostamista.
Esiintymistä edukseen.
Ei hassumpaa.
Et kai pidä päiväkirjaa?
Miten niin?
Pelkäätkö, että se päätyy televisioon, kuten sille senaattorille kävi?
En pelkää sitä, mitä kirjoitat.
Kunhan kirjallinen tyylisi täyttää ranskalaisten odotukset.
Et kai kuitenkaan?
On olemassa yrttiuutetta -
joka on tehty appelsiinista -
ruusuvedestä ja mintusta.
Sitä juodaan ennen rakastelua.
Miten se vaikuttaa?
Se parfymoi mehut.
Tuota et olisi kuullut Santa Barbarassa.
Kuten et monia muitakaan asioita.
Paljonko sitä uutetta juodaan?
Kupillinen...vai lusikallinen?
Suositellaan teekannullista.
Tervetuloa myös lausuntailtaan.
Kiitos. -Hyvä.
Kas, Kelly. Sinulla on ihailija.
Ranskalainen. Tietyn ikäinen.
Tämä on suuri kunnia. Annelle, kiitos.
Tuo ei ole sinun. Et ostanut sitä.
Veit sen rikkaalta mummelilta.
Mitä jos veinkin?
Olen lukenut kaiken kirjoittamanne.
Kenelle? -Mary-Louiselle.
Voi kiitos. -Ei kestä.
Käytättekö tietokonetta?
En, se estää yhteyteni paljaaseen kokemukseen.
Kiitos. -Ei kestä.
Olen kuullut tuon huomautuksesi aivan eri yhteydessä.
Ja sinä lahjoitat yhä Kelly-laukkuja.
Onko sinulla omasi?
Se katosi aikoja sitten. Vuosia sitten.
Kelly-miehelle!
Kenelle? -Äidilleni Monicalle.
Hei. Etkö jää kuuntelemaan Roxya? -En, Luxembourg-hotelli kutsuu.
Onko tuo sovelias laukku kirjakauppaan?
Tämä on niin kätevä.
Ja kaunis. Miksen käyttäisi sitä?
Nähdään myöhemmin. -Hei sitten.
Paljon kiitoksia.
Kiitos. -Ei kestä.
Asutteko Pariisissa? -Kyllä.
Jäättekö lausuntailtaan? -Kyllä.
Onko se runoilta täällä?
On, sisareni lukee uutta amerikkalaista naisrunoutta.
Et taida muistaa. Olen Tellman.
Me tapasimme.
Niin, Magdan aviomies.
Kiitos. Pidätkö amerikkalaisesta runoudesta?
En, olen viihdealan lakimies.
Anteeksi. -Olet kaunis nainen.
Oletko naimisissa? -En.
Rakastunut?
Onko sinulla ollut koiranpentua?
Rakastitko hauvaasi?
Mitä jos joku yrittäisi viedä hauvasi?
Minulla on paljon tehtävää.
Kiitos avusta.
Mitä tekisit?
Voi luoja... Mitä hän sanoi? Kuka hän oli?
Hän liittyy Roxyyn ja Charles-Henriin jollain oudolla tavalla.
Outo tyyppi.
Hymyilet liikaa. Lopeta. Liika hymyily vie tytön vaikeuksiin.
Ennen kaikkea tahdon kiittää Olivia Pacea, joka on täällä tänään.
Hyvät naiset ja herrat. Tervetuloa.
Meillä on ilo kuulla Roxeanne de Parsandia.
Hän on itsekin loistava runoilija ja -
voi tehdä oikeutta muille runoilijoille.
Kuten tiedätte, tai lukekaa esipuheestani...
Ostakaa kirja!
..että viime vuosikymmeninä nais- runoilijamme ovat ansainneet arvonsa.
Ovat tosin aina olleet keskuudessamme.
Alkaen 1600-luvun Anne Bradstreetista -
jonka runon rakastavasta avioliitosta Roxeanne lukee pian meille.
Minulla on kysymys.
Ehkä odotamme, kunnes hän on lukenut.
Mennäänpä nyt. -Myöhemmin.
Minun on puhuttava hänen kanssaan!
On minullakin oikeus olla täällä.
Ulos nyt. -Täysi oikeus!
Tämän on kirjoittanut Anne Bradstreet, ja sen nimi on:
"Rakkaalle rakastavalle aviomiehelleni."
Jos kaksi konsanaan kuin yhtä on Niin me
Jos vaimo konsanaan miestään rakastaa Niin sinä
Liekö vaimon onni rinnalla miehen
Sitä miettiköön Nainen jokainen, jos voi
Rakkautesi määrää En koskaan korvata voi
Olkoon runsas osasi taivainen
Niin rukoilen
Olkoon eläessä rakkautemme suuri niin
Että kun täältä erkanemme Elämme päiviin ikuisiin
Olisi hieman arkaluontoista asiaa.
Poikani Antoine yllätti meidät kaikki -
sanomalla, että olisi sopimatonta -
lähettää Pyhä Ursula Getty-museoon, Kaliforniaan.
Ennen kuin omistajuus on selvitetty.
Omistajuus? Hän kuuluu suvullemme. Me perimme hänet.
Meidän ei pitäisi edes puhua tästä. Se on lakimiesten asia.
Mutta onhan maalaus ranskalainen.
Charles-parka. Pojallani on omiakin ongelmia riittämiin.
Roxeannen asianajaja on hyvin tiukkana. Ja petite amien mies on epämiellyttävä.
No, se on kai sitten synnin palkka.
Hänellä oli Hermés-laukku. Punaista krokotiilia.
Kelly-laukku? -Sen tietää, mistä se on saatu.
Veljeni on uskollinen Hermésille.
Jos kellekään. Ja naismakunsa tunnetaan.
Kestohymy, valkea puku, hienot alusasut.
Niitä hän jumaloi. -Mielikuvituksesi laukkaa liikaa.
Hänen iässään! Eikö hän jo ala väsyä?
Charlotte-kulta...
Soittaisit Amélielle. -Ei, äiti. Soita itse Amélie-tädille.
Hän luulee että olen vihainen. -Äiti? Minä täällä.
Soitamme molemmat perheen edustajina.
Ehkä ensiksi Edgarille.
Muistuta, että perheemme jäsen on käyttäytynyt...
Huonosti. -Hänen perheenjäsentään kohtaan.
Kun on tämä erokin -
saisimme kaikki kärsiä siitä suhteesta. -Minä sanon. Suukkoja.
Yritetään päästä täältä. -Tee jotain.
Pane heidät siirtymään. -Minäkö?
Edgar, oletko yksin? -Olen. Miksi?
Onko se amerikkalainen siellä? -Roxyko?
Tarkoitat sitä toista. -Niin, Isabelia.
Kulkee kalliin Hermés-laukun kanssa.
Jonka sinä annoit. Ja kun on se Charles-Henrin erokin...
Mitä tarkoitat? -Se on sopimatonta. Äiti sanoo niin.
Sano äidillesi, että soittaa itse. -Kuten haluat.
Oletko yksin? -Olen, miksi?
Entä se amerikkalainen? -Olen yksin.
Hyvä, kuuntele sitten.
Viettelet miniän sisaren juuri nyt... -Miksei nyt?
Sisarenpoikasi on kohdellut huonosti hänen sisartaan.
Minunko on syy? -Ajattelen perhettäni.
Huoltajuus, omaisuudenjako -
elatusmaksut. Mieti tarkoin, mitä teet.
Näemme sitten sunnuntaina. Näkemiin.
No niin...
Isosetä jätti Pyhän Ursulan isällemme, eikä suvullasi ole siinä sanan sijaa.
Ursula, koulutyttöjen suojeluspyhimys.
Maalaus ei merkitse suvullesi mitään, paitsi puolittamista avioerossa.
Emme riitele Roxeannen pyhimyksestä.
Tuo laukku ei sovi joka tilanteeseen.
Ehdottaisin pientä mustaa iltalaukkua.
Puhut mistä vain, jopa iltalaukustani.
Menet televisioon puhumaan uskonnosta -
moraalista, seksistä.
Miksei rahasta?
Onko raha sinulle mahdoton aihe?
Se ei ole La Tour. Se on selvää.
Korkeintaan samaa tyyliä.
Ei kiinnosta meitä. -En ole asiantuntija, mutta epäilen.
Jos Gettyn museo näkee yhtäläisyyksiä, kuinka voitte olla varma?
Miksi liittää kansalliskokoelmaamme -
jokin perintökalu amerikkalaiselta ullakolta?
Louvre ei ole kiinnostunut. Ei lainkaan.
Törkeää viedä maalaus Roxylta. -En ikinä veisi häneltä mitään rakasta.
Voi, anteeksi. -Anteeksi.
Ei ollut tarkoitus. -Minä kerään.
Etkö olisi voinut odottaa vauvan tuloon?
Arviointi on tarpeen ennen jakoa.
Lasten pitäisi saada huonekalut ja maalaus eikä ventovieraiden.
Hän on paskamainen. Tai saa huonoja neuvoja.
Charles-Henri jätti asian minulle. -Sitten sinä olet paskamainen.
Entä jos se olisikin La Tour? -Silloin tilanne olisi toinen.
Kaunis lipasto, Ludvig XV-XVI.
Minkä arvoinen se on? -Ehkä 50 000. Leimattuna enemmän.
Vedetään ulos ja katsotaan.
Hankkiudu hänestä eroon. -Hakekoon eroa.
Mutta minä en suostu ikinä. -Etkö halua päästä hänestä?
Jotta hän naisi sen hutsun? Ei.
Voit syyttää miestäsi aviorikoksesta ja panna hänet maksamaan.
Isä! -Miksi meidän piti tavata täällä?
Tulit niin mielelläsi katsomaan Gennietä karusellissa.
Tietenkin.
En tajunnut, että on näin kylmä.
Olen miettinyt nimiä.
Miten olisi Henri-Luc?
Onko se poika?
Kävitkö testissä? -En tekisi sitä.
Sama kuin kurkkisi lahjoja ennen joulua.
Roxy. Lakimiehet sanovat, että ellet suostu sovintoeroon -
et ehkä saa käyttää nimeäni.
Entä lapset? -He olisivat Persandeja.
Haluan saman nimen kuin lapsillani.
Yleensä huoltajuuden saa ranskalainen vanhempi.
Sinä et voi tuhota perhettäsi. -Sinä tuhoat minut.
Entä yksilön vapaus elää ja rakastaa?
Se oli sinulle pelkkiä tyhjiä sanoja. -Niin olikin.
En tajunnut, että kun todella rakastaa, vapautta ei ole.
Paitsi vapaus kuolla. -Älä viitsi dramatisoida.
Mieti sitä, mitä sanoin.
Olisiko tätä sinisenä? -Käykö farkunsininen?
Olen Magdan mies. Magda, toinen nainen. Joka nai miestäsi.
Anteeksi... -Älä ole tyhmä jenkkiämmä.
Tee jotain! Jos et, minä teen! Tai tehdään yhdessä.
Tehdään kuten he. Naidaan.
Pysy erossa minusta!
Roxy?
Roxy? Rox?
Roxy... Voi hyvä luoja.
Roxy...
Lyökö hänen sydämensä? -Kyllä.
Kai te pelastatte hänet?
Sydän...? -Ei hätää.
Tarvitsen subkutaanista adrenaliinia.
Haluan tulla. -Valitan, ei mahdu.
Hän on Amerikasta. -Viettekö te hänet?
Lähdetään!
Soitan taksin.
Ajattelin vain...
"Nyt tämä saa riittää."
Entä Gennie?
Entä kaikki Santa Barbarassa?
He tietenkin syyttävät minua. Ja ovat aivan oikeassa.
Minunhan piti pitää sinusta huolta.
Eikä juosta rakkauteni perässä.
Ei. Minä haluan, että olet onnellinen -
vaikken minä olekaan.
Lapsi on kunnossa. Kertoivatko he?
Ja potkii niin vietävästi.
Miten kauniita.
Kiitos.
Mitä pidät nimestä Henri-Luc? -Lapselle?
Bertram.
Naisten juttuja. Liittyy lapseen.
Ei, ei keskenmenoa.
Soittelen taas.
Hugue.
Thibault? -En halua sellaisia nimiä.
Mathieu.
Ehkä Luc olisi parempi kuin Henri-Luc.
Mietin yhä niitä nimiä.
Ehdotuksia?
Miten saatoit tehdä tämän meille?
Etkö ajatellut edes lasta? -Kyllä.
Ajattelin...
Haluanko tuoda hänet tähän maailmaan? Rikkinäiseen kotiin?
Nyt sinäkin syytät minua. -En.
Syytän itseäni, että valitsin väärän ratkaisun.
Katso, mitkä värit.
Olisi pitänyt tuoda. Mietin kyllä, mutta olin niin järkyttynyt.
Ikävää. Olen pahoillani.
En puolustele Charles-Henriä. Hän käyttäytyi huonosti.
Kuten moni mies.
Raskaana olevan vaimon jättäminen on mautonta.
Oli mautonta ottaa hänet vaimokseen.
Ne tytöt eivät ole kuten me. Emme voi opettaa heille käytöstapoja.
Heistä se on naurettavaa. He luottavat vaistoihinsa.
Tunteisiinsa. Ja mihin se johtaa?
Hallitsemattomiin tunteisiin. -Himoon.
Ja nyt idioottimainen veljeni pelehtii sen sisaren kanssa.
Osaa hänkin viiltää ranteensa auki.
Vaimo murehtikoon. Minulla on kylliksi Charles-Henrissä ja jenkkivaimossaan.
Pahempaa odotan siltä kasakkanaiselta.
Charlotte, sinä osaat käyttäytyä. Kyse on itsekurista.
Kuinka vihaankaan hillittömyyttä!
Sinä et sentään päädy sairaalaan.
Rog! Roger!
Tervetuloa Ranskaan.
Näytät upealta. -Missä Isabel-tätisi?
Näytät niin ranskalaiselta.
Hei, kulta. -Voi luoja!
Voi hyvänen aika sinua...
Kuinka Roxy voi? -lhan hyvin.
Älä puhu siitä. Unohda koko juttu.
Unohtaisin tyttäreni itsemurhayrityksen?
Tiedän. -Siksi pyydänkin sinua...
Kuin elokuvasta Sido minut, ota minut. -Tiedä tuota. En ole nähnyt.
Olet valtava!
Kultaseni. -Näytät hyvältä.
Samppanjaa, kiitos.
Kevytcokis. -Portviini.
Sandemania? -Sopii.
Alkoholia? Olet raskaana. -Täällä lääkärit suosittelevat sitä.
Onko tourtiêre jotain kilpikonnaa? -Ei. Kuin quiche, mutta parempaa.
Tourtiêre on sen paistoastian nimi.
Entä lailliset oikeutemme tauluun?
Mies voi vaatia puolet avio-omaisuudesta.
Koskee myös Roxeannen osuutta taulusta.
Teitä on viisi jakamassa sitä.
Silloin se on yhteis- ei avio-omaisuutta.
Ensin on arvioitava taulun arvo.
Voiko vesijohtovettä juoda? -Ei tämä ole lstanbul tai Kairo.
Miksi täällä juodaan pullovettä? -Samasta syystä kuin Kaliforniassa.
Otetaan pullovettä. Mineraalivettä, kiitos.
Emme anna omaisuuttamme Charles-Henrille.
En ole ikinä luottanut häneen. -Anna olla.
Me kaikki ihastuimme häneen. Sanoit itse niin, äiti.
"Kuin Orfeus, poski sänkinen kuin pelto kultainen."
Sanoitko niin? -Sanoin.
Voimmeko puhua maalauksesta?
Se kuuluu Roxylle, koska hän piti siitä sen verran, että vei mukaansa.
Ja sai siunauksemme siihenkin, niinhän? -Meidän ei pitäisi myydä sitä -
vaan lainata museoihin oma nimemme kultaplakaatissa.
Eikä. Tilanne on nyt täysin muuttunut. -Koska taulu on arvokkaampi kuin luulit?
Se on yksi syy. Meitä on pian enemmän kuin me viisi.
Ei lapsilta haluta riistää perintöään. -Vain Roxylla on lapsia.
Naisit jonkun niistä tytöistä, joiden kanssa asustat.
Emme puhu nyt siitä. -Tee se, Roger.
Pyhä Ursula kuuluu meille kaikille. En ole pitänyt sitä omanani.
Se katseli meitä kaikkia sohvan yltä.
Katsoen paheksuvasti ja estäen mielihalumme siinä sohvalla.
Ei kestä pyhyyttä heikko ihminen.
Jos jaamme tuoton, miten pääsemme Roxyn miehestä?
Vaatikoon puolet Roxyn omaisuudesta, mutta saan sen takaisin elatusmaksuina.
Eikö se olisi hienoa?
Nyt hänestä ei saa irti senttiäkään. Hänen omaisuutensa on säätiöitynä.
Tienaa tauluillaan sen mitä minä runoillani.
Aioin jo hakea töitä. -Mitä?
Tarvitsen nimesi elatusapupapereihin.
Käyn toimistollasi huomenna. -Ei, tuon ne illalla.
Mukavia lakimiehiä täällä. Voitteko kuvitella Amerikassa samaa?
En voi. -Joko valitsitte?
Hummeria, kiitos. -Samoin.
Minulle vihannespataa ja reisipaistia.
Kypsyysaste? -Medium.
Pippuripihvi ja vihreä salaatti.
Kypsänä. -Hyvä on.
Jestas! -Juomaraha sisältyy kai laskuun.
Jätä silti jotain.
Juomaraha on jo lisätty. 15%. -Jätä 20 euroa.
Ei täällä, missä lounas maksaa maltaita.
Melkein 900 dollaria. -Kiitos, Roger.
Ei ole enempää. -Olette ihania. Kuin kolme marjaa.
Roxy on minun ikioma luomukseni.
Minä vain kasvatin hänet 2-vuotiaasta. -Kiitos, Rog.
Ihana laukku. Haluan siihen puotiin.
Se on Hermés. -Ei Chesterin palkoilla!
Miten sinulla oli varaa? -Alennuksesta.
Haluatko lainata?
Maalausta on korjailtu. Ursulan vasen käsi on vaurioitunut.
Kangas on ehkä repeytynyt oikealta.
Palvelijattaren kasvotkin ovat oudot.
Onko se La Tour?
Entä arvo? -Ei tiedä vielä.
Omistajat harkitsevat myyntiä Drouot'lla tai Christie'sillä.
Annoimme vakuutusarvoksi 40 000.
Jotain outoa siinä on, kun se myydään niin vaivihkaa.
Entä vientilupa? -Louvre ei vaadi sitä.
Veikkaan Lorrainea -
noin vuodelta 1640. -Enpä tiedä.
Voisin väittää, että hahmoilta puuttuu La Tourin massiivisuus.
Onko pyhimyksesi paastonnut?
Kyllä te voisitte vilkaista sitä.
Maalauksenne on kerrassaan kaunis.
Mitä oeuf fermier mahtaa olla?
Keitettyjä munia? Vain Ranskassa keitetyt munatkin tarjoillaan tyylillä.
Mitä itsevarmuutta! Viinilista, kiitos. -Selitin juridisen tilanteen.
Christie's on nähnyt paljon pahempaakin.
Aina kun on ranskalaisia mukana...
Otan ehkä maksaa ja pommes mousseline.
Jotain hienompaa, sentään Pariisissa...
Parasta täällä on pintade au cerfeuil.
Siinä on kastanjoita. Erinomaista.
Niinkö? Täytynee kokeilla.
Ja viini... Olin viinintuntija, kunnes siirryin vanhoihin mestareihin.
Tosi viinintuntijat ovatkin brittejä.
Ranskalaiset kiihkoilevat viineistä. Moni vuosikerta jää huomiotta.
Château La Tour lienee sopivinta.
Taulunne on hänen parhaalta kaudeltaan, tosin ei siltä kuuluisimmalta.
Mutta mielestäni se on La Tour.
Asiasta on oltu eri mieltä.
Niin. Mutta mietitään museota, joka haluaa -
jonkun ullakolta löytyneen Renoirin. Mutta ajatellaan tilannetta psykologisesti.
Ei myyjälle kerrota, että se on Renoir.
Hintahan karkaisi heti pilviin.
Museot vaalivat rehellisyyttään -
sanomalla usein, etteivät ole varmoja.
Mitä mieltä te olette?
Luulen että hieno La Tourinne saisi huutokaupassa oikein hyvän hinnan.
Arvo tiedetään, emmekä salaa sitä.
Mistä hintaluokasta on kyse?
Ehkä miljoona puntaa. Puolitoista, jos hyvin käy.
Christie's asettaa lähtöhinnan.
Christie's suhtautuu asiaan toisin kuin museot.
Kuten te, mekin haluamme myydä maksimihintaan.
Takaamme aitouden ja tunnemme markkinat.
Hei, isä.
Chester Walker, herra Janely Christie'siltä.
Herra Janely uskoo, että se on La Tour.
Niinkö? -Miljoona, isä.
Miljoona puntaa, ei dollaria.
Se on paljon rahaa. -Niin kai joillekin.
Hän on vanhempi, muuten entisensä. -Persoonallisuusmielessäkö?
Ei vaan luonnemielessä. Hänessä oli aina sitä jotain.
Älykäs, kuuluisa, hieman vanhempi -
mikä kai vetää puoleensa ainakin nuorempia naisia.
Kuin haureutta Jumalan kanssa.
Mistä nämä ihanuudet ovat?
Kerjäämme Diorin tai YSL:n edessä -
niin rikkaat rouvat voivat sovitella shoppailusyntejään.
Laita sekalaisiin. Tuskin niitä Tulsassa tarvitaan.
Et tule Suzannen sunnuntailounaalle? -Minkä voin? Kokous sovittiin ajat sitten.
Pitää mennä. Olen pakkaamassa.
Etkö halua tavata vanhempiani?
Kysy ennemmin, haluavatko he tavata minut?
En ole mikään nuori unelmavävy.
Etkö halua tavata minua?
Tietysti. Mutta ellen nyt lähde, jään koneesta.
Tavataan palattuani.
Esitä anteeksipyyntöni vanhemmillesi.
Hei sitten, kultaseni.
Onko se ihan viisasta?
Ei sitä voi valita, Roxeanne.
Tiedät sen.
Niin, no...ajattelin kyllä niin -
mutta huomasin, ettei se ole totta.
Kirjoitin aamulla runon vesipääskystä.
Se vesilintu, joka kumartaa uidessaan.
Maailman kohteliain lintu.
Hyvin arvokas.
Kumartelee uidessaan -
ei kellekään erityisesti -
pelkästä kohteliaisuudesta ja kiitollisuudesta.
Olet seonnut.
Pitävät Ursulaa osana myötäjäisistäni. -Myötäjäisistä? Keskiajallako he elävät?
Ei, Ranskassa.
Älä odota, että asia otetaan puheeksi.
Mikä tahansa muu tabu käy, mutta raha - ei ikinä. Ei ikinä.
Voisimmepa mekin lakata puhumasta siitä.
En halua syödä mitään outoa.
Yksi juttu...
Amélie-täti tulee myös. Edgarin vaimo.
Hänet on kutsuttu.
Pitääkö minun tapella hänestä? Sanoa, että rakastan enkä luovu ikinä?
Onko hän sen arvoinen?
Te amerikkalaiset olette taistelijoita. Taistelette siitäkin, mitä ette halua.
En tykkää sunnuntaista.
Enkelini.
Erottaisin hänet tuhansien joukosta.
Päivää, Margeeve.
Päivää.
Isabel. -Chester.
Kälyni, Amélie Cosset. -Hauska tavata.
Chester. Ja Roger. Olin unohtaa sinut!
Kuinka matka sujui?
Meille oli kunnia saada kutsu tänne perheenne luo -
teidän kauniiseen kotiinne.
Ilo on meidän puolellamme.
Valitan, ettei mieheni päässyt tulemaan. -Omastani puhumattakaan.
Veljeni käy usein kansainvälisissä konferensseissa.
Hän lienee Belgiassa tänään. -Oletan niin. En enää kysy.
Rakastamme molempia tyttäriänne. Niin käytännöllisiä, niin järkeviä.
Roxeanne? Isabel?
Ranskalaiset ovat käytännöllisiä, järkeviä.
Voltaire, valistus. Hirmuvallan kukis- tuminen. Mutta eivät meidän tyttömme.
Ei järin järkeviä. -Minä metsästän.
Metsästätkö sinä? -En.
Mitä metsästät? -Peuroja.
Ampumalla? -Ei.
Lintuja ammutaan. Peuroja ajetaan koirilla. Kaunista.
Hevoset, koirat, metsästäjät takeissaan.
Pappi käy siunaamassa koirat. -Jalo sarvipää ajetaan uuvuksiin.
Se väsyy eikä jaksa enää juosta.
Mitä sitten tapahtuu? -Koirat tappavat sen.
Sitä se "kaato" tarkoittaa.
Kuoleeko kukaan? Putoaako ratsailta?
Ei yleensä. Mutta voi niinkin käydä.
Hyvä. Tasoittaa tilannetta.
On kai tullut aika sanoa, etten olisi kuvitellutkaan -
lähtiessäni Santa Barbarasta vain... -Tämä beaufort ei ole hyvää.
Outo maku. -Savuinen jälkimaku.
Syömäkelvotonta.
Älkää ottako.
Beaufortissa on jälkimaku.
Ei tätä voi syödä.
Täytyy mainita juustokauppiaalle.
Mutta ei hätää. Reblochon on oivallista. Olkaa niin hyvät.
Beaufort oli katastrofaalista. -Mutta Reblochon oli erinomaista. Eikö?
Kaikki oli erinomaista. Kaunis talo. Ja niin hyvin pidetty.
Voisin ottaa opikseni. -Ystävällistä.
On eräs arkaluontoinen asia, josta tahtoisin nyt puhua.
Voinemme puhua suoraan, äiteinä.
Ja intiimisti ystävinä.
Missä se on? Tombeur.
Löytyi: "Kaatua. Heittää painissa. Pudota..."
Neljä vuotta ranskaa, enkä muista mitään.
Tombeur. Niin Suzanne de Persand kutsui veljeään.
Se on vanhempi mies, joka käyttää hyväkseen nuorta tyttöä.
Ja arvaa kuka se nuori tyttö on?
Meidän silmäterämme, Isabel.
Ja pois tuo "oma on elämäni" -katse.
Se on hänen elämänsä. -Uskomatonta!
Olenko tavannut miehen? -Et, enkä minä.
Sitten vaimonsa sanoi, että meidän on pelastettava Isabel mieheltä -
joka on - suoraan lainaten:
"Hieman julkea nuorten naisten suhteen." -Hänen isäkompleksinsa on sinun syytäsi.
Pötyä. Monet opiskelijatytöt ihastuvat opettajaansa -
mutta ovat sitä takertuvaista sorttia. Kaikkea mitä Isabel ei ole.
Häiritseekö se, että perheemme tietävät?
Ei. Ajattelin sinua ja vaimoasi.
Rajoittaa ehkä, muttei estä meitä.
Emme ole tietävinämme siitä, mitä he äidillesi kertoivat.
Lähden pariksi kuukaudeksi Chileen auttamaan neuvotteluissa.
Enkö voi tulla mukaan?
Herttaista.
Haluatko minua vielä, kun palaat?
Eikö teidän Emersoninne sanonut: "Joka sankari on lopulta tylsimys."
Täytyy pukeutua.
On jo myöhä. Lukitsetko sitten oven?
Näytättekö sitä punaista? -Hei, Edgar.
Mukava nähdä. -Niin.
Kaunis. -Pidätkö?
Olemmeko samalla asialla? -Ostamassa lahjaa?
Jopa samalle henkilölle?
Minun on kiitos- ja jäähyväislahja, sillä hän auttoi papereideni kanssa.
Entä sinun? -Pelkkä kiitoslahja.
Etkö antanut minullekin huivin?
Voisinko katsoa noita?
Siis silloin lopussa. Laukku alussa ja huivi lopussa.
Kohdallasi asia oli aivan toinen. Et ollut haavoittuvainen nuori ihminen.
En. Olin vanhempi, eronnut kahden lapsen äiti.
Olit kokenut ja jo kuuluisakin.
lkkunassa oli vihreä... -Haen sen.
Sinun ei ollut vaikea unohtaa minua. -Niin, unohdin sinut.
Mutta en vuodattamiani kyyneleitä.
Tuo juuri.
Saanko?
Viehättävä. -Niin on.
Annetaan molemmat hänelle sama huivi. Hän voi vaihtaa ne mieleisikseen.
Hyvä ajatus. Otan tämän.
Samoin. -Hyvä on.
En nainut ranskalaista, vain maanmiehiä.
Vain rakastajat olivat...kuten tiedät.
Minulle rakastaja, joku, jota todella rakastan -
olisi tärkeämpi kuin joku, jonka kanssa solmin avioliiton.
Rakastaja on ohimenevä ajanviete.
Harrastus. Josta tulee lopulta tylsimys. -"Joka sankari on lopulta tylsimys."
Emersonia.
Joku siteerasi sitä minulle yrittäessään irtautua minusta.
Sopii sinulle.
Emme osta vain tamponeja ja huulipunia -
vaan myös shampoota, kosteusvoidetta...
Ehkä saamme kolme uutta rekkaakin.
Otamme ehkä nimen Pyhän Ursulan Säätiö suojeluspyhimyksemme kunniaksi.
Mitä sanot? Onko toimintamme verovapaata?
On niin paljon kysymyksiä. -Entä minun kysymykseni?
Eroni ei ole vielä selvä, kuten tiedät.
Ainuttakaan anomusta ei ole jätetty. En tiedä miksi.
Enkä voi ottaa uutta miestä, ennen kuin vanhasta on päästy.
Mitä täällä tapahtuu? -Joku kuoli.
Kuka? -Eivät päästä meitä sinne.
Päästäkää! Asun täällä!
Ampumistapaus Futuramassa. Mies ampui venäläisvaimonsa ja pakeni.
Amerikkalainen. Intohimorikos.
Ei Amerikassa ole intohimorikoksia. He tappavat rahasta tai huumeista.
Naapurien mukaan epäilty on häiriintynyt.
Mitä parfyymia tuo on? -Honteuse, Charmezilta.
Pidän siitä.
Hienostunutta.
Saat rahaa. Voit tehdä mitä tahdot.
Parasta Pariisissa on antamasi laukku.
Se sopii sinulle paremmin. -Niin, liian keski-ikäinen sinulle.
Ja liian ladylike.
Pysäyttäkää tähän.
Olet varmaan ollut täällä tuhat kertaa.
En. Pojatkin rukoilivat, mutta turhaan.
Näyttäisittekö laukkuanne?
Olkaa hyvä, rouva.
Anteeksi.
Tornin rakensi vuosisadan vaihteessa Gustave Eiffel maailmannäyttelyyn...
Sisäänkäynti on toisella puolella.
Kuka se tyyppi oli?
Sanoi hukanneensa vaimonsa.
Mitä hän tekee?
Hukkasi vaimonsa. Juoksee perään.
Ettei vain juokse pakoon?
Aika hyvässä kunnossa.
Mitä Celinelle ja lapsille kuuluu?
Ihan hyvää.
Sitten menin roskalaatikoille.
Tunnetteko hänet? -En mene sinne!
Sieltä näkyy miehen jalka. -Kiitos.
Väistykää. Ambulanssi on tulossa.
Mitä täällä tapahtuu?
Tyyppi oli hukannut vaimonsa.
Näyttää kiihtyneeltä.
Kuinkas Celine ja lapset?
Hyvin.
Siinä hän tulee.
Jotain on vialla. Hälytän vartijat.
Epäilyttävän näköinen mies etsii vaimoaan.
Pitkä, nelikymppinen, vaalea Burberry-tyylinen sadetakki.
Hänellä on ase! -Aseistettu mies Eiffel-tornissa!
Toistan: aseistettu mies!
Varoitin sitä miestä, käskin lopettaa.
Kaikki yksiköt kolmostasanteelle.
Mies on vaarallinen. Ovi on teljetty.
Rauhoittukaa. Pudottakaa ase ja avatkaa ovi.
Pysykää rauhallisena.
Älkää vahingoittako heitä. Tulimme auttamaan.
Miksei Roxeanne ole täällä?
Minun on selitettävä, miksi tein sen.
Tuleeko hän?
Odotammeko häntä?
Siirtykää rauhallisesti länsipuolen portaille. Älkää juosko.
Antakaa tilaa toisillenne.
Rakastan Magdaa. Omaa Magdaani.
Hänen vaimonsa... -Katso nyt minua.
Katso, mitä olen tehnyt.
Satutitko vaimoasi?
Hän ansaitsi sen. Samoin se mies.
Portinvartija tunnisti ruumiin.
Täytyy vielä varmistaa. -Kuka se on?
Monsieur de Persand. Olen pahoillani.
Mahdotonta. Mieheni ei ole asunut täällä aikoihin.
Istun vain hetken tässä.
Olen niin väsynyt.
Jos antaudut, voit anoa siirtoa USA:han.
Missä Roxy on?
Siellä kotona määrätään vain psykiatrin tutkittavaksi.
Minun on päästävä hoitoon.
Ei...
Voi, ei...
Miten hän kuoli? Kertokaa. -Kertokaa te. Meidän on saatava tietää.
Asemalla on rauhallisempaa. Maítre Bertram voi myös tulla.
Ettekö näe, hän synnyttää!
Siinä. -Hän laski aseen.
Hävitä se.
Pane laukkuusi ja heitä alas, niin kukaan ei löydä sitä.
Heitä se. -Osut vielä johonkin!
Äiti, anna laukkusi.
Sanotko Roxylle, että olen pahoillani?
Miksen saa puhua hänelle?
Tellman meni hoitoon ja sai 20 vuoden tuomion -
kivassa ranskalaisvankilassa.
Edgarin palattua neuvotteluista kävimme vielä kerran lounaalla.
Jäätkö Pariisiin? -Erosin komissiosta.
En voi jättää sisartani yksin.
Entä Roxeanne? -Vauvasta on lohtua.
Genniekin on hulluna pikkuiseen.
Arvaa mitä? Loaf of Bread Press haluaa julkaista Roxyn runokokoelman.
Runoilija ja leski. Ranskassa leskeä pidetään lähes pyhänä.
Entä rakastajatarta?
Häntä siedetään...
...ja jumaloidaan.
Isabel, olet nuori, kaunis, viisas -
ja minähän olen liian vanha sinulle.
Lasku, kiitos.
Auto vie minut tv-haastatteluun. Elän stressaavaa elämää.
Kiihkoissani saatan sanoa jotain, mitä kadun.
Niin. Se on stressaavaa.
Kuljettaja vie sinut, minne tahdot. Tule kyytiin.
Totta se on. Olet liian vanha minulle.
Mutta oli meillä aika mukavaa. -Tietenkin.
Mieti, mitä opimme toisiltamme.
Kuten sen, miten kaunista on olla nuori.
Hyvästi Edgar-setä, Kelly-laukku ja muut Edgarin lahjat.
Hän ostaa varmaan Kelly-laukkuja uusille tytönhupakoille -
mutta minä selviydyin hänestä.
Suzannen neuvosta otin elämän sellaisena kuin se on.
Numero 50, Henri d'Arlesia 1 700-luvulta.
Marine in the Moonlight, öljymaalaus uudet kehykset. 12 000 euroa tarjottu...
Hei. -Sinä tulit.
Seuraavana numero 51.
Georges La Tour.
Pikkuinen erehdys Louvrelta...
Peräisin vuosilta 1648-1650.
Kyllä. Se on vuorossa nyt.
Pyhimys maalattu uudelleen, samoin palvelijan kasvot.
Yläosaa ja oikeaa puolta korjailtu. Lähtöhinta kaksi miljoonaa.
Kaksi miljoonaa tarjottu.
2 100 000.
2 200 000.
2 ja puoli. -2 700 000.
Tarjotaanko kolme? -Kolme miljoonaa. 3 100 000.
Hän on mukana.
3,4.
3 600 000. -3,6 tarjottu.
3,8. -3 900 000.
Neljä miljoonaa oikealla. -Neljä. Se oli katto.
Katto ylitetty. Oletko varma?
4 500 000. Tässä edessä. -4,5. Onko varma?
Viimeinen tilaisuus. Se on hänen.
Myyty 4,5 miljoonalla.
Aina ei voi onnistua.
Onneksi olkoon.
Saanko hiljaisuutta? Huutokauppa jatkuu. Lähtöhinta tästä maalauksesta 6 000.
T'as pris ton pied? -Mitä jalastani?
Se tarkoittaa "piditkö hauskaa".
Tietenkin. Etkö sinä?
Ei olisi uskonut, että "ottaa jalkansa" tarkoittaa hauskanpitoa sängyssä.
C'est ridicule. -Sinun on jäätävä oppimaan ranskaa.
C'est ridicule. C'est ridicule...
Roxy sanoi, että ei enää avioliittoa. -Tuolla on anoppisi.
Mutta hän otti kuitenkin Bertramin.
Mathieu de Persand. -Te tunnettekin.
Oletpa kasvanut!
Ei kai se paina liikaa?
Amerikkalaisnaiset ovat sitkeitä. -Niin.
PYHÄN URSULAN SÄÄTIÖ